The Reception and Use of Christian Ideas about Dreams and Visions in the Early Middle Ages (400-900)

Permalink

The Reception and Use of Christian Ideas about Dreams and Visions in the Early Middle Ages (400-900)

Author:

Keskiaho, Jesse

Contributor:

University of Helsinki, Faculty of Arts, Department of Philosophy, History, Culture and Art Studies

Thesis level:

Doctoral dissertation (monograph)

Abstract:

This is a study of the early medieval reception and use of the teachings of Augustine of Hippo (mainly in his De cura pro mortuis gerenda and De Genesi ad litteram), and Gregory the Great (in his Moralia and Dialogi) on dreams and visions, and canon law related to dreams. It proceeds from the contradiction between how these opinions, which highlight the problematic nature of dreams, and their influence have been interpreted, and the image of early medieval dreaming as it emerges from narrative sources. The study shows that these opinions were gradually received in the early middle ages but argues that their meanings and uses varied according to context. It is a detailed investigation into how early medieval readers and scholars dealt with one aspect of the inheritance of late antiquity in situations and for ends very different from those of the original texts.
In this study I investigate several manuscripts of patristic, exegetical, and canonical texts, to determine the manuscript contexts of relevant texts, and to uncover signs of reading. The study shows how Gregory's teaching on the difficult nature of dreams, and Augustine's ideas about the apparitions of the dead, and his epistemological model of three visions became, through the process of early medieval reception, standard interpretative frames for discussing dreams and visions. I also argue that the reception and adoption of normative texts proscribing the observation of dreams was probably connected to the reception of theological views.
I demonstrate how the reception of the opinions of even the most influential of the fathers was conditioned by current concerns. Discussions on dreams and visions were always also discussions about the saints, religious images, the fates of the dead, orthopraxy, learned identity, or the interpretation of Bible. In such discussions authoritative opinions could be used to argue both for and against the reality of certain dreams or visions. Cults of relics and interest in the fates of the dead pervaded early medieval cultures, and fostered stories of apparitions and visions, for which support could be sought in authoritative texts. However, especially in learned and reform-oriented contexts there was also interest in those aspects of these texts that underlined the problematic nature of visionary phenomena.Tutkimukseni käsittelee varhaiskeskiaikaista ajattelua unista ja näyistä. Varhaiskeskiaikaisen oppineisuuden tavoin tämäkin ajattelu nojasi myöhäisantiikin oppineisuuden vastaanotolle. Tarkastelen Hippon piispa Augustinuksen (k. 430) ja Rooman piispa Gregoriuksen (k. 604) unia ja näkyjä koskevien ajatusten sekä näkyilmiötä sivuavien kanonisen oikeuden säännösten vastaanottoa. Tutkin myös, miten unet ja näyt esiintyvät pyhimyselämäkerroissa ja historioissa.
Myöhäisantiikin teologit muistuttivat unien petollisuudesta. Kirkollinen oikeus kielsi unista ennustamisen pakanallisena. Samaan aikaan kertovat lähteet kuvaavat, kuinka monenlaisia unia ja näkyjä tulkittiin kovin suoraviivaisesti. Unissa nähtiin enteitä ja ilmestyksiä.
Tutkimuksessani selitän tätä ristiriitaa. Osoitan, kuinka uniin kriittisesti suhtautuvat ajatukset kylläkin tulivat tunnetuiksi mutta niiden soveltaminen vaihteli asiayhteydestä toiseen.
Hyödynnän lukuisia alkuperäisiä käsikirjoituksia. Pyrin selvittämään millaisten tekstien kanssa näkyilmiöitä sivuavat tekstit kiersivät ja etsin merkkejä niiden lukemisesta. Tutkimukseni tuottaa uutta tietoa siitä, kuinka varhaiskeskiajalla tulkittiin ja sovellettiin myöhäisantiikin arvovaltaiseksi koettua oppineisuutta uusiin tarpeisiin.
Osoitan, kuinka Gregoriuksen opetus unien hankalasta luonteesta ja Augustinuksen ajatukset kuolleiden ilmestymisistä, sekä hänen tieto-opillinen kolmen näyn mallinsa tulivat nimenomaan varhaiskeskiaikaisen vastaanoton kautta uni- ja näkyilmiöiden keskeisiksi tulkintamalleiksi. Tutkimukseni muistuttaa, että jopa kaikkein vaikutusvaltaisimpien kirkkoisien ajattelun vastaanottoa hallitsivat lukijoiden tarpeet.
Keskustelu unista ja näyistä oli aina myös keskustelua pyhimyksistä, pyhistä kuvista, kuolleiden tilasta, oikeasta uskonnollisesta käytännöstä, oppineiden identiteetistä, tai Raamatun tulkinnasta. Samat oppineet näkemykset kelpasivat niin puolustamaan kuin haastamaankin yksittäisiä kertomuksia unista ja näyistä.
Esimerkiksi pyhäinjäännösten kunnioitus ja edesmenneiden olotilaa kohtaan tunnettu kiinnostus läpäisivät koko kulttuurin. Näihin ilmiöihin liittyi myös kiinnostus ilmestys- ja unikertomuksiin, joita puolustettiin arvovaltaisilla teksteillä. Erityisesti uskonnollista reformia ajaneiden oppineiden kesken oltiin usein valmiimpia korostamaan samoihin teksteihin sisältyviä kriittisempiä äänenpainoja.