Evalueringen av Galleri VOX/Vågsbunnen Fellesatelier oppsummerer erfaringer fra de
første tre årenes drift av tiltaket, fra 2005 til 2008. Tiltaket er en nyskapning og
pilotprosjekt i Aetat/NAV, med målsetning om tilrettelagt, varig kunstnerisk arbeid for
mennesker med psykiske lidelser.Evalueringen bygger på brukerintervjuer med omlag
halvparten av deltakerne i tiltaket og informantintervjuer med ledere i prosjektet og administrative nøkkelpersoner. Det er lagt hovedvekt på å få fram brukererfaringene i prosjektet.
Tiltaket består av et atelier og et galleri som er lokalisert i Bergen sentrum. Driften
ble lagt ut på anbud i 2004, og Fretex Vest-Norge AS har hatt ansvar for driften i den
første prosjektperioden. Opptak i tiltaket gjøres av en gruppe ansatte fra NAV og
Fretex. Opptaket gjøres ut fra en vurdering om kunstfaglig nivå samt krav om
uførestatus som følge av psykisk sykdom. Opptaket i tiltaket representerer dermed en
klar skranke, med krav om kompetanse og motivasjon så vel som en bestemt helsemessig og trygdemessig status. Prosjektet ble realisert på bakgrunn av prosjektmidler fra Opptrappingsplanen for psykisk helse og var fra starten en del av Storbysatsingen i Vilje Viser Vei. Faglig bygger tiltaket på en recovery-tenkning med vektlegging på det friske. Brukerundersøkelsen viser at tiltaket oppleves som et ubetinget gode for dem som blir tatt opp. Det gir mulighet for å komme ut, oppleve fellesskap, få påfyll og arbeide konstruktivt i forhold til egen kunstnerisk utvikling. Tilfredsheten med tiltaket bygger klart på arbeidsorienteringen som er sentral i recovery-tenkningen og som var viktig i
prosjektutformingen. Blant deltakerne er det likevel høyst ulike kunstneriske ambisjoner
og selvstendig kompetanse. Det medfører blant annet ulike forventninger og behov i
forhold til arbeidsledernes rolle i forhold til brukerne. Det medfører også litt ulike
vurderinger av hvordan tiltaket bør profileres i en balanse mellom vektlegging på den selvstendige kunstneriske virksomheten eller som et tiltak under de store paraplyene som både NAV og Fretex representerer. Samlet gir brukerundersøkelsen likevel klart uttrykk for betydningen av at den daglige virksomheten er et arbeidsfellesskapet og en
«sykdomsfri» sone. Dette ønsket bør gjenspeiles i organisering og ledelse av tiltaket. Gjennomgangen av organiseringen viser at det er en betydelig uklarhet rundt ansvar og profilering i forbindelse med videre drift av tiltaket. I tillegg er det en konkret problematikk knyttet til lokalenes størrelse og utrustning som det bør søkes en løsning på. Brukerne får klare begrensninger i forhold til eget arbeid, og de ansatte som har dette som fast arbeidsplass har minimal mulighet til å trekke seg tilbake i løpet av en arbeidsdag. Blant brukerne er det fortsatt et ønske om å beholde lokaler sentralt og atelieret og galleriet skal ligge i nærhet av hverandre.
Evalueringen anbefaler en styrking av prosjektets kunstprofil gjennom å arbeide for
at Galleri Vox utvider samarbeidet med det øvrige kulturlivet i Bergen. Videre foreslås
det å ta en vurdering av hvilke roller kunstfaglig og helsefaglig kompetanse skal ha i tiltaket. Det anbefales også at det gjøres en vurdering av opptakskrav med tanke på hvordan dette fungerer i forhold til prosjektets målsetninger og brukernes ulike behov.
Galleri VOX and Vågsbunnen fellesatelier is an enterprise set up by the Norwegian
Welfare and Labour Administration (NAV) as part of their effort of integrating people
with mental illnesses into the working life. This project is a pioneer project directed
towards artists or people with interests of doing art work. The aim is to support them
with the possibility to develop their artistic capacities in a studio workroom and to participate in exhibitions in the Gallery. This evaluation sums up the experiences from the first three years of this project, the period from 2005 to 2008. The evaluation is based on interviews with 8 participants in the projects and with employees and administrative key persons for the establishment and running of the project.
The gallery and workroom is situated in the centre of Bergen. The participants are
recruited on the background of their artistic work in addition to being eligible to disability benefit because of a psychiatric diagnosis. As participants they have the possibility to work in periods when they feel ready to do so, and to receive guidance from two supervisors employed by the project. There is no time limit to the
participation. By the end of 2007, there were 16 participants in the project (?)
The project was originally funded by The Action Plan for Mental Health, and
prolonged by the National Plan for Work and Mental Health (2007-2012). The running
of the project is outsourced by NAV to Fretex Vest-Norge A/S. Fretex has vocational
rehabilitation as a main task in their enterprise. The interviews with the participants show a great satisfaction with being a part of this project, to have the opportunity to get out of a passive situation and to develop their artistic capacities. The satisfaction is basically related to the focus on work and recovery
rather then on health and sickness in this project. The issue about sickness and mental
problems are handled elsewhere, while the workroom becomes an arena for work. It is,
however, quite large differences between the participants when it comes to their own
professional and artistic ambitions. As a result the expectations and needs to support
from supervisors as well as opinions about the profile of the project vary somehow.
Even if there is a variance in the consideration about the degree of independence and “normalisation” of the Gallery and workroom, the participants has a common attitude about the importance of focusing on the healthy part of their identity in this setting. The evaluation shows that the profile of the project should be developed further in the direction of being a place to do artistic and creative work. The premises of the projects are also not fully functional – the area cannot house larger projects, only smaller groups of the participants can work at the same hours, and the employees (supervisors) have no where to draw back during a day. Most of the participants appreciate very much, however, to have premises in the central part of the city and that the workroom and gallery is situated close to each other. The evaluation recommends strengthening the cultural profile of this project by establishing more links between the gallery and the rest of the cultural arena in Bergen more general. It also recommends clarifying the balance between the artistic ambition and the more health related aspects of the project.